Загиблі герої Чернігівщини: Пономаренко Володимир. Олексієнко В'ячеслав. Безпалий Сергій
Пономаренко Володимир Михайлович народився в місті Чернігів. Виховувався в сімʼї робітників, був єдиним сином. Закінчив місцеву школу № 12 з математичного напрямку.
У 18 років був призваний у місто Київ на строкову службу Генерального штабу Міністерства охорони України, отримав звання молодшого сержанта. Паралельно, будучи на службі, розпочав навчання у столичному Національному транспортному університеті, після закінчення якого отримав спеціальність інженера-механіка.
У 2005 році одружився.
Багато років працював на станції "Ілта", де отримав звання найкращого механіка року.
У 2014 році був мобілізований для навчання в танкову бригаду і відправлений на нульову лінію на схід держави. Після повернення з АТО, збирання доказів непричетності до зради, отримав статус учасника бойових дій та інвалідність третьої групи.
Із 2015 року його сімʼя переїхала в м. Ірпінь.
24 лютого 2022 року Пономаренко Володимир Михайлович пішов на захист міста Ірпінь, адже розпочався наступ військ російської федерації. Але нажаль, 19 березня 2022 року його життя обірвалось… Причина смерті — осколкове поранення голови, вибухова травма.
Його сімʼя у складі дружини, з якою вони були разом 20 років, і троє малолітніх дітей, віком 14, 5 і 2 роки, залишились без голови сім’ї.
Пономаренко Володимир Михайлович має посмертне звання захисника м. Ірпінь…
За життя Володимир був люблячим, відповідальним чоловіком і батьком, мав перспективні плани як для своєї сімʼї, так і для держави. На жаль, цьому так і не судилося бути реалізованим. Похований у Києві.
Олексієнко В'ячеслав Григорович народився 26 червня 2000 року у містечку Десна Козелецького району. По завершенні школи, закінчив Козелецький коледж ветеринарної медицини. Долучився до Сил Оборони України. Молодший лейтенант поліції Об'єднаної штурмової бригади Національної поліції України "Лють". Загинув 20 серпня 2023 року в Донецькій області. Похований 27 вересня 2023 року в Золотоноші Черкаської області.
Чомусь не всіх згадують. Височанської ОТГ, ніби не існує. Ніби, і воїни не гинуть. Чому? Ніяк не зрозуміти.
ВідповістиВидалитиЯкщо це питання особисто до мене, то я беру інформацію з відкритих джерел. Якщо не згадую, виходить ваша ОТГ не дає такої інформації. Я ж не працюю у ТЦК або деінде, мене це питання теж дуже бентежить, буває, що і згадають, але одним реченням - загинув, зустрічайте. А що зв людина, де народилася, навчалася - нічого. Тому піднімайте ці питання у себе на місцях, щоб можна було десь отримати таку інформацію
Видалити